Da, puteţi să vă credeţi ochilor.
Aurora boreală e deasupra oraşului, prima dată după aproape 80 de ani.
E ora 5 a.m. Bună dimineaţa, New York l
Ştirea cea mare de azi e că Amazing joacă azi in Baltimore,
înainte de deschiderea Campionatului Mondial 1969.
Dis-de-dimineaţă, muncitorii de la gară au descoperit
un nou cadavru al unei asistente medicale, în Queens.
E a treia asistentă ucisă în seria "Crimelor Nightingale".
Toate cele trei victime erau asistente medicale
şi au fost găsite strangulate,
cu mâinile legate la spate cu bandă adezivă.
Aurora boreală...
Atenţie!
FRECVENŢA VIEŢII
Manhattan cheamă Ochiul Furtunii.
EC 12 LC 93. Răspunde la Manhattan Box...
dincolo de ieşirea spre podul George-Washington.
Cisternă răsturnată. Doi electricieni închişi în subteran.
Frank! Suntem al doilea echipaj. Am primit apelul.
Domnule comandant, ce vreţi să facem?
Cisterna stă să cedeze şi mai lipseşte o scânteie să sară totul în aer.
- Mai e vreo intrare? - Gura aia de canal duce la container.
Las-o baltă, Sullivan!
Uşa de la container e ruginită şi nu pot să oprească scurgerea de benzină.
Frank, n-o să reuşeşti. N-ai timp.
Să ce? Să văd Campionatul Mondial? Nici vorbă! Dă-mi sculele!
Sullivan!
Sunt comandantul O'Connell. Mă auzi?
Vă aud, dle comandant.
Scurgerea de benzină e în creştere. O să ia foc, de la cablurile căzute.
- Ţine-o tot aşa, Gib! - Trebuia să mă fac naibii poştaş.
Eliberaţi canalul! Explozia e iminentă.
- Băieţi! Mă auziţi? - Da, suntem aici!
- Venim la voi! - Scoate-ne de-aici!
Are un picior rupt! Scoate-ne de-aici!
Frank, o să facă "bum". Pleacă de-acolo!
Tipul le dă speranţe.
Scoate-ne de-aici!
- Frank, mă auzi? - Da, Butch, te aud.
Ia toporul ăla!
- Trage una! Să nu faci scântei! - Aici nu suntem în siguranţă!
Iar!
Încă o dată!
Înapoi!
Slavă Domnului!
Piciorul meu e făcut praf. Vă rog, grăbiţi-vă!
Am intrat, Butch.
Bine. Scoate-i şi ieşi naibii de-acolo!
Băieţi, e timpul să mergem acasă!
Atenţie!
Înapoi! O să explodeze!
Plecăm! E un ordin! Toată lumea pleacă de-acolo!
Să mergem, până nu se aprinde benzina!
Ai grijă la fir!
Ieşiţi afară, pentru Dumnezeu!
Te-am prins.
Butch, ieşim chiar acum!
Fugi!
Eşti teafăr? Ai grijă la cap!
Sus pe scară! Repede!
Sus!
Urcăm acum!
Mai repede! Mişcaţi-vă!
Trage-l afară!
Hai! Te-am prins.
Bun venit în "firmă", Gib!
Bună, băieţi!
- Bună, tată! - Bună!
- Salut, Gordo! - Bună ziua, dle Sullivan.
Ce mai faceţi?
- Ce mai face micul meu şef? - Bine.
- Unde e mama ta? - În casă.
10 octombrie 1969
Bună, Jules!
Bună, scumpete!
Aţi ascultat "Heat Wave", cu Martha şi Vandellas.
Aici WOR New York Radio.
- Ce-ai zice de o melodie cu Regele? - Da, de ce nu?
La naiba!
- Totul e în ordine? - Da. Cred că am stricat sosul. Iar!
Care e problema, scumpete? Ţi-e greu să lucrezi opt ore la spital,
să ai grijă de copil şi să faci un sos bolognez?
Nu te-ai însurat cu Donna Reed.
Te-aş alege pe tine, cu mâncarea ta chinezească la pachet,
oricând, în locul ei.
"Pentru că te iubesc prea mult, scumpa mea."
"Cum de nu înţelegi ce-mi faci, când te văd?"
- Cum a fost la serviciu? - Ca de obicei.
- A sunat Butch. - Serios?
Da.
Situaţia a fost sub control. Butchy îmbătrâneşte şi e cam sperios.
Nu e rău să îmbătrâneşti, Frank, cu condiţia să mai apuci...
Şefule, când îţi dau drumul, pedalezi în continuare!
Tată, pune roţile la loc! O să cad.
Nu-ţi face griji. Nu cazi. Poţi s-o faci. Hai, puţin curaj!
Pedalează în continuare! Acum o să-ţi dau drumul.
Aşa! Pedalează în continuare!
Eşti teafăr?
Johnny? Ai păţit ceva? Te-ai lovit?
- Du-te, scumpule, e în ordine! - Hai, şefule, nu mă lăsa acum!
Nu mai fi atât de dur cu el, Frank! E doar un copil.
Trebuie să ştie că-l susţii.
Bine. Ai dreptate.
CQ 22, aici W2 QYV. Aştept indicaţii.
E din cauza activităţii solare. Deasupra casei, cerul e ca un rug.
Petele solare emit fascicule care se întind pe 500000 km.
Mie-mi spui? Eu recepţionez semnale pe care nu le puteam prinde înainte.
Francis, tu eşti? Ce mai faci, prietene?
- Minunat. Dar tu? - Grozav. Sophie mai face un copil.
10 octombrie 1999
Asta e, Samantha? Pleci, pur şi simplu?
Sunt plecată de şase luni, John, dar ţie nu ţi-a păsat.
Ai dreptate. Trebuia să ne despărţim de mult.
Îmi pare rău. Ştiu că e vina mea.
Nu pot să mă schimb, Sam. Aş vrea s-o fac, dar nu pot.
Nu, John. Nu vrei să te schimbi.
De aceea sufăr atât de tare.
Cu bine, Şefule!
Urmează Johnny Sullivan.
E o aruncare chiar în mijlocul terenului!
Johnny a prins-o din prima.
La bătaie, pentru tatăl lui Johnny... Antrenorul Newman.
Arbitrul îi verifică pe alergători.
O lovitură puternică la dreapta! Nicio problemă.
- Bună, unchiule John! - Nu sunt unchiul tău, puştiule.
- Sully, tu eşti? - Gordo, ce căutaţi în casa mea?
Iar mi s-a stricat televizorul.
- Vrei o berică? - Da.
Doamne, cum e Linda asta! Nu mă lasă să gătesc în casă.
Am ars o amărâtă de tigaie...
Ştii ceva, John? Tata mă duce la pescuit. Vii şi tu?
Tare aş vrea, Gordy. Să aduci nişte peşti mari!
Poate să folosească echipamentul tău vechi?
Da, cred că e undeva în dulapul de pe hol. Dacă-l găsiţi...
Du-te şi caută-l, Gordy!
Yahoo au mai urcat în clasament cu cinci puncte.
- Am ratat trenul ăsta, nu? - Trebuia, dacă voiai, dacă puteai, amice.
- Sam a sunat-o pe Linda. - Tată, John! Veniţi!
- Gordy, ce faci acolo? - Uitaţi-vă!
Departamentul de pompieri! Pot s-o deschid?
Sigur.
Dă arma încoace!
Ce-i asta, tată?
Dumnezeule! John, e vechea staţie radio a tatălui tău.
Mai ţii minte că-l imploram să ne lase să vorbim la ea?
- "Asta..." - "... nu e o jucărie."
- Putem să vedem dacă merge? - Întreabă-l pe unchiul John!
- Putem? - Sigur.
Bun. Să scoatem afară frumuseţea asta!
Asta foloseam când eram de vârsta ta. S-o băgăm în priză în birou,
ca pe vremuri!
Trebuie să trecem pe CW sau LSB.
Funcţia de stand-by... Doamnă centralistă, te rog!
- Nu ştiu ce se întâmplă. - Să ne uităm puţin înăuntru!
Să vedem care-i treaba!
Ia să vedem! Ia uite!
Asta foloseau oamenii, înainte de Internet?
Nu tocmai. Am reuşit! Maşinăriile astea erau altfel.
Nu toată lumea avea aşa ceva.
Îţi trebuia o autorizaţie specială, ca să poţi vorbi la ele.
La naiba! Tocmai am...
- Nu cred că o să meargă. - E un gunoi, puştiule.
- Nu le mai foloseşte nimeni. - Gordo! Ştii cât e ceasul?
- Bună, John! - Bună, Linda.
- Hai, Gordy! Să mergem. - Ne vedem mai târziu. Dacă am noroc.
Hrăneşte-l! Pune-i mâncarea acolo!
Nu mai vorbesc, dacă mai pronunţi cuvântul ăla.
Bună ziua. Sunt Julia Sullivan. Vă rog să lăsaţi un mesaj.
Bună, mamă! Eu sunt. Voiam să văd ce mai faci.
Probabil eşti la serviciu. Oricum, ne vedem mâine seară.
- Bunica se distra grozav de ziua ei. - Te iubesc.
Deschidea cadourile, uita de ele, apoi le lua din nou şi era fericită.
Cine a văzut aurora boreală
o consideră unul dintre cele mai uluitoare evenimente din viaţa lui.
Aurora boreală a devenit mai strălucitoare. Se întâmplă ceva?
Se conectează la biocâmpul nostru?
E superbă. N-am mai văzut una atât de strălucitoare de 30 de ani.
Din punct de vedere al fizicii,
nu câştigăm nimic din studiul aurorei boreale.
De câte ori am crezut că am înţeles-o,
a fost făcută o descoperire majoră,
care ne-a schimbat dramatic înţelegerea legilor fizicii.
E o frază pe care oamenii tot o aud: Teoria şirurilor.
Da. Teoria şirurilor ne-a schimbat
viziunea asupra timpului şi spaţiului.
Teoria susţine că universul nostru trebuie să aibă 10 sau 11 dimensiuni.
Unii fizicieni cred că există mai multe dimensiuni ale timpului.
În afară de timpul pe care-l ştim noi, cel psihologic,
care organizează evenimentele din jur,
există o a doua dimensiune temporală,
în care universul evoluează altfel.
CQ 15, răspunde!
Alo!
Aici W2 QYZ. Cu cine vorbesc?
Mă cheamă John.
Ai autorizaţie de emisie, prietene?
Nu-mi amintesc cum funcţionează chestia asta.
Nu poţi emite, fără autorizaţie.
Dacă n-ai o urgenţă, eliberează frecvenţa.
Prietene, întreaga mea viaţă e o urgenţă.
De unde transmiţi?
Queens, New York.
Ca să vezi! Eu sunt născut şi crescut în Bayside.
Nu mai spune!
Credeam că se poate vorbi în lumea întreagă cu staţiile astea.
Frecvenţa 15 se închide noaptea, dar ziua poţi să prinzi China.
Nu pot să cred că oamenii folosesc încă aşa ceva.
Trebuie să fii un veteran!
În asemenea zile, aşa mă şi simt.
Zici că eşti din Queens. Trebuie să fi prins cu campionatul.
Nu prea mai urmăresc meciurile de baseball.
Poftim?
- M-am săturat de rahaturile astea. - Ce tot spui?
Peste o mie de ani, când copiii vor învăţa la şcoală despre America,
o să ştie trei lucruri: Constituţia, rock-and-roll, baseball.
Cum poţi trăi în Queens, fără să-i iubeşti pe Amazings?
Amazing Metz... Campionatul din 1969...
O să-l iubesc pe Ron Swoboda până o să mor!
Acum mai vii de-acasă! Are o inimă de leu!
Metz nu poate câştiga niciun meci, fără el.
Mă auzi?
Primul meci? Ce tot spui acolo?
S-a terminat, după ce Buford a prins a doua aruncare a lui Seaver.
Nici vorbă, prietene, nu se va întâmpla! CQ 15! Mă auzi?
- Cine naiba a fost ăsta? - Queens, eşti acolo?
Te-am pierdut?
Frank, mai lasă staţia aia! Fiul tău vrea să-ţi spună noapte bună.
Vin imediat.
Oare universurile paralele ar şti de existenţa celorlalte?
Cine ştie?
Elvis, eşti teafăr? Iartă-mă!
- E în ordine, Frank? - Suntem bine amândoi!
Te-am lovit, prietene?
Petele solare vor afecta serios comunicaţiile radio, 6 sau 7 zile.
Teoria cuantelor ne spune că noţiunile rigide
de trecut, prezent şi viitor,
deşi sunt folositoare în viata de zi cu zi,
se pot şterge şi pot fi înlocuite de o formulă complexă
în care timpul e mai fluid decât şi-ar închipui cineva.
"Du-mă la meciul de baseball..."
"Du-mă unde e toată lumea!"
"Cumpără-mi nişte alune şi biscuiţi!"
"Nu-mi pasă dacă mă mai întorc."
"Trebuie să ne încurajăm echipa. Dacă nu câştigăm..."
"După două, trei lovituri, o să-ţi placă meciul de baseball."
Aţi întors televizorul pe dos!
Trebuie reglat!
- Proby! - Ce e?
Trage antena mai departe de casă! Aşa! E bine!
Mă duc să-mi iau o bere.
Proby, pleacă de-acolo!
Gata, Butch! Îi dăm drumul!
- Satch! Ia-ţi un scaun! - Îmi trebuie nişte "scoabe" noi.
Mi-am pierdut punctul de sprijin...
- Dr. Deleon, aţi venit la noi! - Habar n-ai...
După 36 de ore, simţeam că mor.
De-aia tu eşti medic şi eu, asistentă.
Bună, iubitule!
- Să-ţi aduc ceva? - Nu, mulţumesc.
Mor de foame.
Stai jos!
- Ce mai faceţi, băieţi? - Bine, Satch.
Am ceva pentru tine.
- Nu pot să cred! - Şi pentru tine.
- Tată, uite! - Băieţi, ce noroc aveţi!
Eşti cumva Moş Crăciun? Bilete la al treilea meci! I-aţi mulţumit?
- Mulţumim, unchiule Satch. - Cu plăcere!
Mulţumim!
Staţi puţin! Toată lumea să spună "Amazing Mets"!
Amazing Mets!
Mai lasă orgoliul la o parte, Sull!
- Nu mai găseşti o fată ca Sam. - E hotărâtă, Satch.
- N-o s-o fac să se răzgândească. - Nici nu faci nimic.
Care e povestea?
Muncitorii de pe şantier au găsit un cadavru. Un schelet, de fapt.
Aveţi grijă când îl scoateţi! Daţi la o parte noroiul!
Da, domnule.
- Ce e cu construcţia asta? - Mă duc putin până la vecini, Satch.
- Bine. Ce a fost demolat aici? - Un restaurant grecesc.
Pe vremuri, mâncam aici mereu, dimineaţa.
Grecii erau oameni cumsecade.
- Ai grijă, e fierbinte. - Mulţumesc, dnă Shepard.
Când s-a deschis McDonald's-ul pe strada Dyckman, şi-au pierdut vadul.
- Văd că fiul dvs e poliţist. - Era.
- Jack a murit cu ceva timp în urmă. - E greu. Ştiu.
Parcă ar fi fost ieri.
Fiul meu a trăit şi a murit pentru poliţie.
Eu o să plec. Transmite-i salutări lui Steph!
Nu e decât o lecţie de istorie. Să ne întoarcem la secţie!
- Salut, Barney! Ce mai faci? - Bine.
- Poftim! Noapte bună! - La revedere!
M-am gândit să mâncăm aici.
- E o idee bună. - Păcat că n-a venit şi Samantha!
Da, cererile pentru absolvire o scot din minţi.
Cum e?
Am conectat video-ul, dar ceasul nu merge.
Nu contează.
- Îmi pare rău, mamă. - Nu-i nimic. Totul se va rezolva.
- Ce anume? - La Sam mă refeream.
Da, acum trecem printr-o perioadă mai proastă.
- Cum mai e la spital? - Bine.
Dr. Schwartz s-a pensionat luna trecută.
Nu mai spune! Cred că are 90 de ani.
Cam aşa ceva.
- Ţi-a plăcut Lion King? - La nebunie. Foarte drăguţ!
- Mi-ar fi plăcut să mergi şi tu. - Ştiu. A trebuit să lucrez.
- Munceşti prea mult. - Cine vorbeşte...
- E mâine. - Se fac 30 de ani.
Aş vrea să mi-l pot aminti mai bine.
Era un băieţel mare. Voia să joace baseball, o veşnicie.
Şi tare îi plăcea să se lupte cu focul.
Iar tu... Te iubea foarte mult.
- Gata, băieţi! La culcare! - Da, mamă!
Te mişti bine. Ne antrenăm şi mâine!
Noapte bună, tată!
CQ 15...
W2QYV, către staţia radio neidentificată Queens.
CQ 15?
W2QYV, către staţia neidentificată Quenns. Sunt CQ 15.
Alo!
Tu eşti?
Am încercat să te prind toată noaptea! Unde-ai fost?
Cum naiba ai reuşit?
Ce?
Cum adică? Ai prevăzut mişcările lui Buford. Cum ai făcut?
N-a fost prea greu, prietene. Meciul s-a jucat acum 30 de ani.
Sigur! Acum 30 de ani...
Înseamnă că-mi spui cum a fost şi al doilea meci.
Sigur! În repriza a noua, Al Weis a câştigat runda, de unul singur.
Brooks Robinson l-a placat, ca să încheie meciul.
Tată, vino să-mi cânţi imnul de la baseball!
Sigur, micule Şef. Te simţi bine?
Du-te sus. Vin şi eu imediat.
- Scuze. Era puştiul meu. - Ce ai spus?
- Scuze. Era fiul meu. - I-ai spus fiului tău "Şefule"?
Da.
Cum spuneai că te cheamă?
Frank Sullivan.
E cumva o glumă? Gordo, tu eşti? Îţi baţi joc de mine?
Nu-mi bat joc de tine. Vreau doar...
Mi-ai zis că te cheamă Frank Sullivan, că locuieşti în Queens
şi vrei să ştii cum i-am zis primului meci din campionatul din '69.
Da, exact asta vreau.
Gordo, dacă eşti tu, nu ştiu ce-ţi fac.
- Gordo? - Care era codul tău?
W2 QYV.
Ascultă-mă! Numele meu e John Francis Sullivan.
Locuiesc pe Strada 42, la nr. 343, unde am stat toată viaţa mea.
Am văzut primul meci din campionatul mondial de baseball din '69, aici,
în casa asta, acum 30 de ani!
Prostii!
Pe tata îl cheamă Francis Patrick Sullivan.
- A fost pompier şi mare fan Mets... - Aiurea!
De câte ori mă culca, îmi cânta "Du-mă la meciul de baseball"!
Cine dracu' eşti?
Fir-ar să fie!
- Ce se întâmplă? - Nimic!
Dumnezeule!
Ai ars biroul. Văd.
Mai eşti acolo? Ai ars biroul! Văd asta! Alo!
Întoarce-te! Vorbeşte cu mine!
Ascultă-mă bine! Nu ştiu cine eşti şi de ce faci asta,
dar ascultă-mă bine, nenorocitule!
Nu te apropia de mine şi de familia mea!
Nu! Trebuie să mă crezi!
Nu ştiu cum s-a întâmplat, dar sunt eu, micul Şef.
Ascultă! Te avertizez! Dacă te atingi de copilul meu,
o să te urmăresc, până mor! Ai priceput?
- Dar ai murit deja! - Ce tot spui acolo?
Ai murit în incendiul din clădirea Buxton.
Serios? Şi asta când s-a întâmplat? Acum 30 de ani?
Pe 12 octombrie 1969.
Vrei să spui că...
N-o să mor în niciun incendiu!
- Ziua de mâine încă n-a venit. - Exact! N-o să se întâmple nimic!
Ascultă-mă! Era un depozit abandonat!
N-a fost vina ta. Ţi-ai ascultat instinctul.
Te avertizez!
Ascultă-mă! Dacă o luai în direcţia cealaltă, scăpai!
Alo!
Alo! La naiba!
Sully! Ce faci, omule?
Am vorbit cu el, Gordo. Am vorbit cu tata.
Sull, intră în casă! Vin şi eu.
Nu! Trebuie să iau legătura cu el, ca să nu intre acolo!
- Ce tot spui? Unde să intre? - În depozitul Buxton, mâine!
Da... Acum 30 de ani... Sigur!
Înseamnă că poţi să-mi spui ce s-a întâmplat în meciul al doilea?
Sigur! În repriza a noua, Al Weis a câştigat runda, de unul singur.
Hai, Al!
- E bun. - Uită-te la el!
Hai, Weiss!
Avem un incendiu, scara 93!
Ni s-a raportat un incendiu la un depozit abandonat
la intersecţia străzilor Water şi Third.
Accesul e limitat, datorită construcţiei dezafectate.
Am câştigat meciul!
Te simţi bine?
Ştim că blocul e pustiu. Nu intră nimeni.
Înconjuraţi clădirea şi inundaţi-o!
Atenţie la ultimul nivel!
La naiba! Înăuntru sunt oameni fără adăpost.
Ajutor!
- Sora mea a leşinat! - La ce etaj e?
- Am încercat s-o ajut! - La ce etaj e?
La ultimul!
Vă rog, ajutaţi-ne!
Butch, ia-o tu! Proby, vino cu mine!
Ryan, acordă-i îngrijiri medicale!
Dă-mi echipamentul!
- Bună, Sull! - Satch...
A sosit! Cum te simţi, Sull?
Ce pot să-ţi spun? Mulţumesc, Satch. Mai bine...
Nu văd urme de foc la primul şi la al doilea etaj.
Ai grijă pe unde calci, Proby! Podeaua e putredă!
Avem foc la etajul al treilea. Ne trebuie o scară acolo. Urcăm.
Frank, avem trei linii de scară în spatele vostru.
- Rămâi, puştiule! Aşteaptă scara! - O să găsesc altă cale!
Nu! N-ai cum să mă ajuţi!
- Te simţi bine, John? - Nu. E o zi grea.
- Să bem în amintirea tatălui tău! - Azi se fac 30 de ani.
- Pentru tatăl tău! - Pentru el!
Ne scoatem toţi oamenii din clădire!
Ridicaţi scara la ultimul etaj! Ne coacem aici!
După hoinăreala de Halloween, cu camionul de pompieri... Mai ştii?
Da, îmi amintesc că eram cu Butch şi tatăl tău.
Tot cartierul se uita la noi.
Şi eu îmi amintesc. Am vrut să mă costumez în poliţist.
Apoi, Jules l-a pus pe tatăl tău
să-ţi cumpere costumul de poliţist, de ziua ta.
Îmi amintesc! Eu jucam mereu rolul hoţului. Mereu îmi puneai cătuşele.
Aşa e! Eu te-am învăţat.
Echipajul 10-45! Am găsit fata.
- Respiră. - O scoatem afară.
Stai aşa!
Ce naiba se întâmplă?
- Gino, ce e? - S-a rupt sistemul hidraulic!
Frank, scara s-a blocat! Trebuie să găseşti altă ieşire!
Frank, mă auzi?
A ieşit bine, totuşi. Eşti mai bun ca poliţist, decât ca pompier.
- Nu încape îndoială. - Şi pentru mine a fost bine.
Mă bucur că n-am stat 10 ani, să-i car furtunul.
Sunt sigur că te bucuri!
Ai murit într-un incendiu. Dacă ai fi luat-o în direcţia cealaltă...
- Frank, nu mai controlăm clădirea! - Ştiu!
Asta nu e o jucărie.
Frank!
- Fă-i cu mâna mamei tale! - Uită-te la noi!
O să fii un jucător pe cinste!
John, ţi-e bine?
- Îmi pare rău. - Totul e în ordine?
Da. Ne aduci un prosop?
Satch, tata n-a murit într-un incendiu, nu-i aşa?
Gordo, e adevărat?
Nu. Ce tot spui, John? A avut cancer.
Cancer... Pentru că fuma.
A murit de cancer la plămâni, acum 10 ani.
Micule Şef...
Gordo, nu visez. Am vorbit cu el.
Micule Şef!
Ce tot spui acolo?
Am vorbit la staţia lui radio. De aceea n-a murit.
Micule Şef!
De aceea n-a murit.
John Sullivan, eşti acolo?
Răspunde!
Şefule, eşti acolo?
Sunt aici, tată.
Vino încoace!
Hopa sus!
- Unde e Elvis? - Doarme.
- Tu de ce nu dormi? - M-ai trezit tu.
Serios?
- Am o idee. - Ce idee?
Aşa, Şefule... Ce-ar fi să îmblânzim "taurul" ăsta?
- Mi-e frică. - Ştiu.
O să stau lângă tine. Tot timpul.
- Tată, nu pot. - Putem s-o facem împreună.
- Noi doi. Cu puţin curaj! Ce spui? - Bine.
Nu te grăbi! Nu-ţi dau drumul, până nu spui că se poate!
Pedalează!
- Aşa... Păstrează-ţi echilibrul! - Stai!
- Sunt aici. - Acum!
- Acum mergi singur! - Uită-te la mine!
- Acum mergi singur, Şefule! - Uită-te la mine, tată!
- Ia te uită! Ai reuşit! - Am reuşit!
- Cum e? - Bine.
- E minunat! - Ai grijă la echilibru!
- Parcă aş zbura cu un trapez! - Parcă ai fi la circ! Ia te uită!
- E o senzaţie grozavă! - Poţi face înconjurul lumii!
- Uită-te la mine! - Să-i trezim pe toţi!
Pompierul salvează o fată fugită de acasă dintr-un adevărat infern
Dumnezeule!
Doamne...
Sunt încă aici, Şefule.
Alo!
- Alo! - John? John Sullivan?
Eu sunt.
Ai fost vocea unui înger.
Ai coborât din Ceruri şi m-ai salvat din incendiu.
Spune-mi că nu visez şi că eşti chiar tu!
Eu sunt, John. Nu visezi.
- Cum se poate? - Nu ştiu.
Trebuie să fie cea mai buclucaşă pată solară din câte-au fost vreodată!
Aşa cred.
Totul e în ordine, Şefule?
- Da, totul e bine. - Eşti sigur?
Mi-e greu să-ţi explic. Am tot soiul de amintiri noi, dar...
- Dar nu ştiu pe care să le cred. - Cum adică?
Îmi amintesc cum era când ai murit în incendiu,
dar sunt singurul care ştie asta.
Nu ştiu la ce te referi.
Îmi amintesc şi de una, şi de alta, în acelaşi timp.
Parcă m-aş trezi dintr-un vis şi n-aş şti ce e real şi ce nu.
Îmi amintesc că erai aici, dar şi că nu erai.
Îmi pare rău, John. Niciodată nu m-am gândit că...
Trebuie să te gândeşti.
Trebuie să fii mai prudent. Nu pot să te pierd din nou. Nu aşa.
N-o să mă pierzi, Johnny. Jur pe Dumnezeu!
Nu aşa. M-ai înţeles?
- Mă auzi, Şefule? - Da, te aud.
Câţi ani ai?
36.
36...
Eşti om în toată firea! Trebuie să fii însurat...
- Nu sunt însurat. - Eşti prea ocupat cu baseball-ul?
Nu... N-a mers. Am renunţat la baseball.
Ce s-a întâmplat?
M-am lovit la braţ în ultimul an de liceu şi n-am mai avut şanse.
Îmi pare rău, Johnny. Trebuie să fi suferit mult.
Da. Mulţumesc.
Ce-ai făcut în viaţă? Ai ajuns şi tu pompier?
Am apucat-o pe celălalt drum. Sunt poliţist.
Suntem trei generaţii de pompieri. Credeam că o să-ţi treacă fumurile!
Lui Satch trebuie să-i mulţumeşti.
Glumeşti! Satch?! Mereu a fost nebun după tine, de când te-ai născut.
Tu eşti tot micul meu Şef. Nu?
- Nu? - Da. Încerc să fiu...
Încerc.
Povesteşte-mi despre tine!
- Povesteşte-mi despre viaţa ta! - Cu ce să încep?
Mustang? Eu n-am un Mustang.
O să ai şi o să-ţi placă la nebunie.
- E roşu, ca maşinile de pompieri. - 70 de lovituri reuşite?
E un record imbatabil!
Eu n-aş fi prea sigur. Celălalt tip a reuşit 66.
Serios? E ca staţiile acelea radio masive, folosite de armată?
Nu, e mult mai mică şi funcţionează prin satelit.
- Poţi s-o porţi în buzunar. - Ce s-a întâmplat cu Apollo?
A fost un campionat extraordinar, tată. Uimitor.
- Am câştigat noi, nu? - Ţin-te bine, că ajung şi acolo.
În meciul al treilea, Agee l-a bătut măr pe Palmer, în runda a doua.
Ştiam eu că o să aibă un sezon bun!
Lasă-l pe Agee! Să vezi ce s-a întâmplat cu Cleon Jones!
- Acum parcă ai fi maică-ta... - Vorbesc serios.
Bunicul tău fuma două pachete pe zi şi n-a avut nimic!
Cu tine nu va fi la fel.
Ţigările o să-ţi vină de hac.
Înţelegi?
Pur şi simplu, am ştiut. Mi-a topit inima şi asta a fost...
- Ai pe cineva? - Da, într-un fel...
Trebuie să rezolv nişte probleme, dar merită efortul.
Du-te şi odihneşte-te! Şi eu sunt obosit.
Nici nu vreau să închid staţia. Poate n-o să ne mai auzim.
- O să ne mai auzim. - Bine.
Voi fi aici mâine.
Ştiu.
Te iubesc, fiule.
Şi eu te iubesc, tată. Mi-a fost tare dor de tine.
Bună ziua. Sunt Julia Sullivan. Vă rog să-mi lăsaţi un mesaj.
Bună, mamă! Eu sunt.
Sună-mă! Trebuie să stăm de vorbă.
- Îmi ţii tu locul? - Da.
- Frank, ce e? - Nimic. Voiam doar să te văd.
Nu plec nicăieri, Jules. Nu mai scapi de mine toată viaţa.
Da?
Azi am avut o presimţire. Am fost îngrijorată.
Uită-te la mine! N-am nicio zgârietură!
- Unde e Johnny? - La Gordo. L-am culcat acolo.
- I-ai dat picăturile? - Câte una în fiecare ureche.
- Ce te-ai face, fără mine? - M-aş mărita cu un doctor bogat.
N-ar mai trebui să lucrez.
Doamne! Ce face acolo? Frank, trebuie să...
Mă scuzaţi! E Benazepril? I-am dat 50 ml de Benadryl.
- Dacă le amestecăm, îl omorâm. - De ce nu mi-a spus nimeni?
Scrie pe fişă.
- Mamă? - Magazinul Noah.
Mă scuzaţi.
Magazinul lui Noah.
Sam, trebuie să stăm de vorbă.
Poftim?
Îmi pare rău, dar trebuie să stăm de vorbă.
De unde ştii cum mă cheamă?
- Cine eşti? - Cine sunt?
- Nu te cunosc. - Nu mă cunoşti? Cum adică?
Ba te cunosc. Eşti prietenul Lindei şi al lui Gordo. Poliţistul...
Ce cauţi aici?
Nu trebuia să vin aici.
N-am vrut să te necăjesc. Îmi pare rău.
Mă ocup eu de asta.
- Ce e? - Iar ai avut o noapte grea?
- Da, asta e. - Vorbeşte-mi cu respect, John!
N-ai decât să-ţi baţi joc de tine, dar nu de mine sau de alţi colegi.
Ai priceput?
Am primit primele date despre schelet. Vreau să te uiţi peste ele.
Amintiri urâte...
Ce şanse am avea să dezgropăm
una dintre victimele crimelor Nightingale?
E a zecea.
A zecea? Îmi amintesc de cazul ăsta.
Au fost trei victime. A omorât trei femei.
Ce tot spui acolo? Tu ştii mai bine decât oricine, John.
Te-ai uitat în dosarele astea de mii de ori.
Nu!
Tată? Eşti acolo?
Mă auzi?
- Tată, trebuie să fii acolo! - Da, Şefule, vin acum!
Trebuie să-ţi spun...
Am sosit, şefule!
Şefule?
- S-a întâmplat ceva foarte rău. - Ce e, Johnny?
Mama... S-a întâmplat ceva cu ea.
- Cu mama ta? Ce? - Nu mai e aici.
Cum adică?
A murit, dar parcă s-a întâmplat abia acum.
Mama ta a murit chiar acum?
Nu, tată. S-a întâmplat cu mult timp în urmă, pentru mine.
- Când? - Pe 22 octombrie, 1969.
Asta e săptămâna viitoare!
Spune-mi cum a murit!
- A fost ucisă. - Ce tot spui acolo?
Ascultă-mă! A existat un ucigaş în serie care nu a fost prins niciodată,
dar a ucis 3 femei, toate asistente medicale, între 1968 şi 1969.
- S-au numit "Crimele Nightingale." - Nightingale?
Am văzut asta la televizor! Mi-am făcut griji!
Tată! Am făcut ceva şi mai rău.
- Nu înţeleg. - N-a ucis doar trei femei, ci zece.
Am făcut ceva care a schimbat trecutul.
- Dar de ce mama ta... - Gândeşte-te!
Totul e diferit de ce s-ar fi întâmplat,
dacă n-ai fi ieşit din depozitul ăla!
Ce-ai făcut ieri seară, tată?
Am vorbit cu tine, te-am învăţat să mergi pe bicicletă...
Te-am culcat la Gordo şi m-am dus la mama ta, la spital.
La naiba! Asta e. Nu trebuia să fie acolo.
Butch a luat-o de acolo.
A murit în noaptea incendiului în care a adus-o el acasă.
- S-a întâmplat ceva la spital? - Ăsta e doar începutul.
Putea fi în orice loc şi în orice moment în care n-ar fi fost,
dacă tu ai fi murit.
O s-o duc departe de aici, Johnny. Nu-i poate face rău, dacă nu-i aici.
Şi celelalte femei, tată?
- O să le previn. - N-o să ţină. O să te creadă nebun.
Trebuie să fac ceva! Nici măcar nu ştii cum arată tipul?
- După atâţia ani? - Nimeni nu l-a...
Stai puţin!
Tată, poate că nu ştiu cine e,
dar ştiu unde-o să fie şi ce-o să facă, înainte să ajungă acolo.
Ce să fac? Să chem poliţia? N-o să mă creadă.
O să te creadă, dacă îl prind asupra faptului.
- Tu poţi să-i duci acolo, tată! - Nu, Johnny, nu cred...
Sunt pompier.
Eu sunt poliţist. Asta e meseria mea.
Trebuie să facem asta împreună!
Dacă se opreşte staţia şi nu mai dau de tine?
Atunci, o duci pe mama departe de locul ăla!
Tată, celelalte femei nu trebuie să moară.
Dacă nu-l oprim pe tipul ăsta, o să le avem pe conştiinţă, toată viaţa!
Bine.
Spune-mi ce să fac!
Următoarea victimă e Carrie Reynolds. O va omorî mâine.
În dosar scrie că a ieşit din spitalul Roosevelt la ora 6:00,
a apărut la barul Cozy la ora 6:30, a ieşit de acolo pe la 7:30
şi a fost găsită moartă pe aleea din spatele barului, la ora 8.
Vreau s-o urmăreşti şi să vezi dacă a agăţat-o cineva.
Sunt sigur că, atunci când va ieşi de-acolo, nu va fi singură.
Când ies de acolo, cheamă poliţia!
- Bună, Carrie! - Bună, Glen! Ce mai faci?
Bine.
Poporul american e mândru.
Am luptat în multe războaie în acest secol,
pentru că doream pacea.
Vrem să punem capăt războiului din Vietnam,
astfel încât să promovăm în zonă o pace de durată.
cea mai aglomerată intersecţie din Cleveland, la ora de vârf...
Două JB cu gheaţă!
De la fete, prietene!
La Chicago, studenţii din Mundelein au împărţit fluturaşi...
Mulţumesc!
La Facultatea de Drept Northwestern, 60% din studenţi susţin cu vehemenţă
ieşirea Statelor Unite din război.
- Tocmai voiam să... - la loc!
- Eşti pompier? - Da. N-aş vrea să...
- Eşti un pompier însurat. - Da.
- Ce dacă? Şi cum te cheamă? - Frank.
Secţia 74, Criminalistică.
Da, eu sunt.
Glumeşti!
Stai puţin! Zi pe litere! Bine. Mulţumesc, Mario.
Am primit un telefon norocos.
Mario a identificat cadavrul după amprenta dentară. E Mary Finelli.
A fost dată dispărută pe 16 aprilie 1968.
Pe 16 aprilie? Asta înseamnă că a fost prima.
- Probabil o cunoştea. - Cazul tocmai a devenit interesant.
A dispărut! Dosarul lui Carrie Reynolds nu mai e aici.
Al cui?
A reuşit.
Carrie Reynolds e vie şi nevătămată, tată.
- Fir-aş al naibii! - L-ai văzut?
- Nu. - Ştii cine e?
Nu. Am făcut-o lată. Am tot vorbit cu ea.
Mi-a fost teamă să n-o scap din ochi. Cred că tipul a renunţat.
E în ordine. O să-l prindem. O să fie bine.
Sper. Spune-mi, ce ai mai aflat?
Am dat peste un fir. Am găsit-o pe prima lui victimă.
O cheamă Mary Finelli.
Stai puţin, John! Jules... Vreau să vorbeşti cu cineva.
Ştii că ţi-am povestit despre un tip John?
Vreau să-l saluţi.
John! Salut-o pe soţia mea Julia!
Bună!
Bună, John. Frank mi-a spus că eşti poliţist.
Da, aşa e.
Fiul meu de 6 ani îmi tot spune că vrea să se facă poliţist,
imediat după ce se retrage din Liga Profesionistă de Baseball.
Tocmai i-am cumpărat o insignă şi un fluier, de ziua lui.
Da, îmi amintesc. Mă jucam tot timpul de-a hoţii şi vardiştii.
Mama nu-mi dădea voie să am o armă de jucărie.
Se pare că m-aş fi înţeles bine cu mama ta.
E o femeie nemaipomenită. Sunt foarte mândru de ea.
Cred că şi ea e mândră de tine. Doar eşti poliţist.
Sper. Sper că ştie ce mult o iubesc.
Ştie. Mamele ştiu întotdeauna cât de mult le iubesc copiii lor,
chiar dacă nu le-o spun mereu, cum ar trebui.
Trebuie să plec. Mi-a făcut plăcere să vorbim.
Şi mie.
- Vreau să vorbesc la staţia tatei. - Bine, Şefule. Dă-i drumul!
- Spune-i noapte bună lui John! - Noapte bună, John!
Noapte bună, Şefule!
- Gata, băieţi! La culcare! - Vreau să vorbesc şi eu la staţie!
- Bine, Gordo. Vino încoace! - Numai două minute.
Apoi la culcare!
- Stai aici! - Mai vreau un fursec.
- Niciun fursec! - Numai unul.
Aici cowboy-ul spaţial.
Sunt un călător intergalactic de pe Federaţia Planetei Pământ.
- Gordo? - De unde ştii cum mă cheamă?
Gordo, eu sunt Moş Crăciun şi o să-ţi fac cel mai mare cadou
pe care l-ai avut vreodată.
- Atunci, să-ţi dau adresa mea! - Nu-ţi bate capul, puştiule!
E important! Trebuie să-ţi aminteşti asta, multă vreme de-acum încolo.
"Yahoo".
- Ce-i asta? - E un cuvânt magic.
Ca Abracadabra, dar mai bun. Încearcă-l! Yahoo!
- Yahoo. - Bravo, cowboy-ule spaţial!
Gordo, s-au scurs cele două minute!
- Du-te sus şi scrie-l undeva! - Bine, domnule. Adică... Moşule.
Hai să mergem! Rămâi pe frecvenţă, John! Mă întorc imediat.
Hai, sus! Jules, mai e unul de culcat şi vine spre tine!
Şefule...
- Mai eşti acolo? - Da. Acum ce facem?
Sissy Clark. Locuieşte pe strada Greenwich...
Stai puţin!
Spune!
Sissy Clark. Stă pe strada Greenwhich la nr. 423, apartamentul 2 E.
- O să moară mâine. - 2E...
E asistentă medicală.
Noaptea lucrează ca barman la Kaleidoscope, pe West 63.
A plecat de la lucru la ora 2 a.m. Şi a fost ucisă în apartamentul ei,
între orele 2:15 şi 5 dimineaţa.
Am notat.
Tată, nu ştiu cât va mai funcţiona staţia sau dacă vom mai putea vorbi.
Ai grijă! Bine?
Mă bucur că aţi găsit-o, dle detectiv.
Acum ne e mai uşor când ştim sigur...
Pot să păstrez astea un timp, dnă Finelli?
- Să-ţi explic! - Te ascult.
În albumul de absolvire a liceului şi în jurnal apar trei tipi.
Primul a murit acum 10 ani.
Al doilea a murit în Vietnam.
Al treilea e Daryl Simpson.
L-am verificat în baza noastră de date şi l-am găsit.
A fost arestat pentru agresiune sexuală
la 8 zile după ultima crimă Nightingale, pe 22 martie 1970.
Crezi că au încetat crimele pentru că a fost închis?
Şi că, după ce a ieşit din închisoare, s-a putut controla?
Nu e prima dată când s-ar întâmpla.
Crede-mă, am o presimţire legată de tipul ăsta. E omul nostru, Satch.
Altceva?
- Îţi mai aduc un pahar? - Nu, mulţumesc.
Mai doriţi ceva?
Agresiune sexuală, Daryl... Ai fost închis cinci ani.
Ai avut noroc. Ai scăpat de alte acuzaţii.
Ai crezut că nu ştie nimeni nimic.
- Ştiu numai ce v-am spus. - Să-ţi spun ce ştiu eu!
Te-ai dus la Saint Ambrose cu Mary.
Locuiai la cinci străzi distanţă de ea şi o plăceai,
dar tu nu o interesai. Cred că ai suferit.
- Şi ce dacă? - Ce-ai făcut, Daryl?
Nimic!
- Ai o ţigară? - Da.
Poftim! Încerc să mă las.
Dumnezeule!
Ce sunt astea?
Doamne sfinte! Luaţi-le de-aici!
Sandra Moore, Patty Ryan, Mary Finelli...
Numele astea îţi spun ceva?
Julia Sullivan... A însemnat ceva pentru tine?
Pentru mine a însemnat!
La revedere, pompierule! Să nu mai vorbeşti atât de mult!
Gus, numără-mi tu bacşişurile, până mă schimb. Mulţumesc.
Ştii, Daryl, uneori, chiar dacă noi poliţiştii avem o pregătire specială,
în ciuda faptului că am fost învăţaţi ce e bine şi ce e rău,
în ciuda a tot ce preţuim la noi înşine,
vine un moment când nu ne mai pasă. Înţelegi?
O să-mi spui tot ceea ce vreau să ştiu.
John! Ai un minut?
Da. Sigur...
Nu el e vinovatul, John.
Chiar dacă nu s-a uitat la fotografii nu înseamnă că e nevinovat.
Nu toţi corespund profilului.
Dacă avea ceva de spus, ar fi făcut-o deja.
Mă urmăreşti?
Te-am întrebat ceva, nenorocitule!
Mary Finelli.
Omule, ce-a păţit?
Prea multă iarbă, omule. Pupă podeaua un timp şi-i trece.
- Înţeleg. - Hai, prietene!
Deschideţi!
Domnişoară Clark! Deschideţi uşa! Poliţia!
E în ordine, doamnă. Intraţi! Sunt de la poliţie.
Sunteţi acolo? Deschideţi! Ştiu că sunteţi acolo!
Domnişoară Clark! Deschideţi!
A omorât-o.
Şi n-am putut să fac nimic, ca să-l opresc.
- Tată, n-a fost vina ta. - Ba da.
Am schimbat totul, Johnny.
E ca şi cum am fi trişat.
Tată, nu ne putem întoarce înapoi. N-ai murit în incendiul acela.
Orice-ai face, situaţia n-o să se schimbe.
Nu putem decât să încercăm să îndreptăm lucrurile.
Nu sunt poliţist. Nu păcălesc pe nimeni.
Ştiu, dar o putem face împreună. Cu puţin curaj! Mai ştii?
Johnny, mi-a furat permisul de conducere.
- Poftim? - Mi-a luat permisul. Ştie unde stăm.
- Ţi-a luat portofelul? - L-a aruncat şi a păstrat permisul.
- Ţi-a atins portofelul? Unde e? - La mine în buzunar.
- L-am prins, tată! - Cum adică?
Avem amprentele lui! Trebuie să-mi dai portofelul!
- Cum naiba să fac asta? - Cu mare grijă.
Scoate portofelul, dar nu-l atinge decât la colţuri!
- Ce tot spui acolo? - Te rog, tată, fă ce-ţi spun!
Bine, bine...
- L-am scos. - Acum, ascultă-mă!
Vreau să-l împachetezi.
Pune-l într-o pungă de plastic în care ţii tranzistorii!
Am înţeles, Şefule!
Acum ascunde-l undeva, unde să nu-l găsească nimeni, 30 de ani!
- Poate în... - Unde?
Cufărul din sufragerie are la fund o scândură desprinsă.
Perfect! Minunat!
- L-am ascuns! - Perfect! Mă duc să-l iau!
Am reuşit! Stai liniştit şi nu-ţi face griji!
Câştigătorul este...
- Doamne... E poliţist. - Ce naiba?
Jack Shepard Detectiv particular
Ticălosul!
Bună ziua, dle Shepard! Ce mai faceţi?
Cine e acolo? Bună ziua, dle detectiv!
Am venit să lămuresc cazul meu şi am vrut să vă salut.
- Mă bucur. Intră! - Mulţumesc.
- Vrei o cafea? - Da.
- Neagră, cu zahăr, cu lapte? - Cum doriţi.
Îţi dau una neagră.
Acum am făcut-o. Îl cunoşti pe Jack?
Nu tocmai. Mai lucrează?
Mai face treburi de detectiv, dar e la pensie.
Trăieşte din pensie...
Jack a făcut parte din lotul audierilor Knapp.
O înscenare a unor poliţişti corupţi ce aveau nevoie de un ţap ispăşitor.
I-au făcut mult rău. Maică-sa ar fi fost distrusă.
- Mai trăieşte? - Cine?
- Soţia dvs. - Nu. A murit cu mult timp în urmă.
Cu mult timp în urmă...
- Îmi pare rău. - Nu e nimic.
Pot să vă întreb cum a murit?
A fost ucisă, dle detectiv. O crimă urâtă.
Mama unui poliţist, iar criminalul n-a fost găsit niciodată.
Salut!
Mai vreau unul.
Eşti poliţist?
Am fost, mai de mult. Te cunosc?
- Îţi par cunoscut? - Nu.
- La ce secţie lucrezi? - 74, Criminalistică.
- Eşti vreun barosan? - Nu, sunt un simplu detectiv.
Am priceput.
Am acum un caz care a început pe vremea ta.
Crimele Nightingale.
- Pe bune? - Da. O adolescentă...
A dispărut în 1968. l-am găsit oasele săptămâna trecută.
Fusese îngropată în spatele unui fost restaurant de pe strada Dyckman.
Mary Finelli. Ce noroc chior!
Să-i găsească cineva cadavrul, 30 de ani mai târziu,
şi să fie identificată după amprenta dentară!
Partea cea mai bună e că a fost prima victimă.
Îl cunoştea pe ucigaş. Aşa că...
Sunt sigur că oasele alea vechi o să aibă multe de spus.
Dar nu degeaba. Trecutul e ceva bizar.
Toţi avem secrete bine păzite. Nu ştii când apar, să te distrugă...
Nu, Jack?
Ţi-ai schimbat modul de operare.
Dacă ar fi ştiut că mama ta făcea parte din crimele Nightingale,
ar fi bănuit pe cineva din familie. Te-ar fi bănuit pe tine.
- Şi ce vrei să faci? - Să-ţi fur viaţa.
Te-ai dus la fund acum 30 de ani, dar încă n-o ştii, prietene.
E poliţist? Şi eu ce naiba să fac?
Sună la FBI de la un telefon public şi nu le da numele tău!
Spune-le că Shepard le-a ucis pe Finelli, Clark şi pe celelalte fete.
Apoi zi-le unde e îngropat cadavrul lui Finelli, să facă legătura cu ea.
- Aici e? - Da.
Acasă la el, sigur o să găsească nişte trofee.
Obişnuia să ia câte o bijuterie de la victimele lui.
Bună, Frank!
- Ce cauţi aici? Ai liber azi? - Trebuie să stăm de vorbă.
Stai puţin, John! Am ceva important de făcut. Te superi...
Îmi pare rău, Frank, dar trebuie să ieşim imediat.
Tată, spune-mi ce se întâmplă!
John, Satch e aici. Afară e partenerul lui.
Ce naiba se întâmplă?
Stai puţin! Ce caută aici partenerul tău?
- Ce-ai păţit la ochi? - M-am lovit.
- Să ieşim şi să vorbim afară! - Despre ce?
- E mai bine pentru amândoi. - Bine.
Rămâi acolo, John! Mă întorc imediat!
Mă întorc imediat.
Unde-ai fost azi-noapte, Frank?
Tu unde crezi că am fost, Satch?
În acelaşi loc în care am găsit ăsta, sub cadavrul unei femei moarte.
Nu... Nu e ceea ce crezi.
- Nu e ceea ce crezi. - Vreau să mă înşel, Frank.
- Să mergem la secţie şi să discutăm! - Şi eu vreau să vorbesc cu tine.
Să mergem, atunci!
Lasă-mă să le spun alor mei unde mă duc! Mă întorc imediat.
Totul e în ordine. Nu-ţi face griji!
- Şefule, eşti acolo? - Da!
Au găsit-o pe Sissy Clark. Cred că eu sunt vinovatul.
- Frank! - Lasă-mă o clipă!
- Trebuie să vorbeşti cu... - Nu face asta familiei tale, Frank!
- Ce se întâmplă? - Nu, unchiule Satch!
Ce se întâmplă? Satch!
- E poliţist. - Poliţist?
Îl cheamă Jack Shepard. E detectiv la secţia 15.
Jur, Satch!
Şi ai aflat asta de la tipul cu staţia radio, de la fiul tău din viitor.
Da. Chiar dacă pare o nebunie, aşa este.
Trebuie să mă asculţi, Satch. Gândeşte deschis, ca să mă înţelegi!
Aveai vreo aventură cu fata aia? Asta e prima întrebare.
Te rog să-mi spui!
Mă asculţi? Eşti într-o mare belea!
Un martor ocular te-a văzut în faţa apartamentului moartei,
amprentele tale sunt peste tot, ca să nu mai zic de permisul de conducere!
Chuck face rost acum de un mandat de percheziţie pentru casa ta.
- Ce-o să găsească acolo, Frank? - Nimic.
Dă-mi o informaţie pe care s-o cred!
Dacă pot să-ţi dovedesc că nu mint?
Cum aşa?
Campionatul mondial... Acum sunt în a cincea rundă?
Nu ştiu.
Dacă ţi-aş spune că, la sfârşitul celei de-a şasea runde,
Mets n-o să aibă niciun punct, iar Cleon Jones va fi la bătaie?
O să fie lovit la picior de o minge rebelă.
O să lase o urmă pe minge.
- Frank, te rog! - Ascultă-mă!
El loveşte primul. Urmează Clendenon.
O să trimită o minge în tribunele din stânga terenului.
E o nebunie, Frank!
La sfârşitul rundei a şaptea, Weis o să facă un home-run solo,
apoi Jones şi Swoboda vor înscrie. Mets va câştiga cu 5 la 3!
Uită-te la meci! Dacă nu e aşa, sunt un mincinos!
- Să mă uit la meci?! - Da!
Uită-te la meci!
Frank, o să te aresteze pentru uciderea lui Sissy Clark!
O să facă legătura cu crimele Nightingale!
Înţelegi ce înseamnă asta? Da!
Avenit soţia lui. Vrea să discute cu dvs.
Autorul crimelor Nightingale loveşte din nou. Suspectul e un pompier.
Ar fi fost un jucător excelent de baschet.
Hai să mergem să bem o cafea, Jules!
Salut!
Trebuie să fie epuizat.
- Ce mai faci? - Salut!
Aţi arestat pe cineva în cazul crimelor Nightingale?
Da.
- Totul e în ordine cu Frank? - Da, ne înţelegem bine.
Şi el munceşte mult, şi eu. Dar ne înţelegem. Cine e Sissy Clark, Satch?
- Ştii unde a fost Frank azi-noapte? - Da, la lucru. A fost de serviciu.
Să-i luăm de-aici! Mişcaţi-vă!
Stai jos!
Ai auzit ce-am spus?
Cum ai aflat?
- Tipul ăsta vrea să mă omoare! - Bună!
- Ce se întâmplă aici? - Taci, idiotule!
Ăsta e Jack Shepard! A vrut să mă omoare!
Du-te după Satch! Vrea să mă omoare!
Ce făceai acolo, cu suspectul meu?
Scuze, amice, n-am vrut să-ţi subminez autoritatea.
Am fost trimis de jos şi am crezut că eşti înăuntru.
De ce ai venit la el?
Corespunde portretului unui suspect dintr-un caz de jaf armat.
Povesteşte-mi despre staţia radio! Cu cine vorbea?
Cu John. E poliţist. Vorbesc tot timpul. Şi eu am vorbit cu el.
Vorbeşti cu Johnny la staţia radio?
Da. Ce se întâmplă, Satch?
Intri la mine în casă şi-l iei pe Frank,
iar acum îmi vorbeşti ca un poliţist.
Îţi vorbesc ca prieten. Ca poliţist, n-ar trebui să fiu aici.
Jules... O să-mi ia cazul ăsta,
iar Frank le va spune celorlalţi ce mi-a spus şi mie.
Şi-atunci, n-o să-l mai poată ajuta nimeni.
Jumătate din poliţişti ori se uită la meci, ori sunt pe stradă.
O să fie balamuc, dacă o să câştige.
Ce ţi-a spus, Satch?
Că vorbeşte cu Johnny la staţia radio.
Da, cu John poliţistul. Ţi-am spus!
Nu! Spune că John e fiul vostru.
Johnny cel mic.
Vorbeşte din viitor, la o staţie radio. Pricepi?
Nu.
L-ai înţeles greşit.
Jules...
- Sissy Clark... - Da.
E asistentă medicală şi a fost omorâtă ieri.
Şi Frank are legătură cu asta. E fie martor, fie complice.
Fie vinovatul.
McNally a fost stăpânul jocului, până acum.
Cleon porneşte spre prima bază şi DeMiro îl cheamă înapoi.
Satch, îl cunoşti. Ştii că n-a făcut asta, nu?
Pot să-l văd?
S-ar putea să avem o aruncare cu efect.
Nu...
Ţineţi minte aceeaşi întâmplare din 1957, de la Milwaukee?
Hodges îi arată mingea lui Lou DeMiro, care atinge prima bază!
Dumnezeule!
Satch, ce se întâmplă?
Vreau să mă întorc la pompier. Vreau să văd ce pot scoate de la el.
Doamne sfinte!
Augie Donatelli a fost cel care a dat o minge cu efect,
în campionatul mondial din '57
A căzut curentul!
Frank!
Salut, scumpete!
- Avalanche 3A. - Spune, Avalanche!
Vezi dacă poate să înceapă vreun elicopter
căutarea unui cadavru în apă!
Mă aflu în Greenpoint, lângă East River.
A fost un sezon extraordinar şi un campionat extraordinar pentru Mets
şi pentru primul lor om de la bază, Donn Clendenon.
Pentru fanii Mets, a fost o zi minunată.
Uite cafeaua şi ţigările!
Mă duc sus.
Astronomii consideră că furtunile solare neobişnuite,
care au creat o auroră boreală remarcabilă, se vor domoli,
iar aurora scade în intensitate şi va dispărea până dimineaţă.
John, eşti acolo? M-am întors!
- John, eşti acolo? - Da, tată, sunt aici.
- Am reuşit, fiule. - Poftim?
- L-am oprit. - Într-adevăr?
Da.
Ceva nu e bine. Nu ştiu...
Ce nu e bine?
Dacă l-am oprit, de ce nu e mama aici?
De ce nu-mi amintesc că a scăpat?
L-am ucis.
E mort.
E rândul meu să-ţi fur viaţa.
John! Mai eşti acolo?
Bună, scumpule.
Frank!
Julia! E cineva în casă!
Scumpa mea!
- Julia! - Mami?
Nu!
Mami?
Bună, Johnny!
Stai cuminte, neastâmpăratule!
Ce vrei să faci, Frank?
- Lasă arma! - Dă-i drumul!
Lasă arma!
O să-i rup gâtul. Lasă arma!
E timpul să mori, Sullivan!
- Frank! - Fugi, Johnny!
Fugi!
Nu!
Vino încoace! Eşti teafăr? Dar tu?
Sunt încă aici, Şefule.
O prind eu!
Hai, Satch! Sully!
Dă-o învârtită!
Hai, Frank!
- Nu e nimeni la bătaie? - Hai, Frank!
Nu în Benz!
Doamne...
Frumoasă lovitură, Frank! Bravo!
Mulţumesc foarte mult!
Asta e mingea câştigătoare, Şefule!